преимущественный
praecipuus [a, um];
оступиться
vestigio falli [or,
полнота
plenitudo [inis, f];
auferre [fero, tuli, latum];
deferre;
abducere [o, xi, ctum] (omnia abducet secum vetustas);
rapere [io, repi, raptum];
abripere (-io);
asportare [1];
deportare;
transportare;
tollere [o, sustuli, sublatum] (praedam);
agere [o, egi, actum] (praedam);
+ унести что-л. к себе домой domum suam aliquid auferre;